Kamma

Szerző: Bhikkhu Bódhi

Fordította: Sándor Ildikó

Forrás: Beyond the Net

Eredeti mű címe: Kamma

Copyright by Sándor Ildikó, 2011

Felhasználás feltételei:

Mi változott

Ha hibákat, megjelenési vagy egyéb problémákat találsz, írj nekünk:

a-buddha-ujja-szerk@googlegroups.com

2012-07-01, v1.0, Első kiadás.

Tippek az Ebook olvasókhoz

Próbálgasd az eszköz vagy program beállításait, hogy a szöveg könnyen olvasható legyen a kijelződön:

- Betűtípus (font): A páli szavak (pl. diṭṭhi, saṃsāra, viññāṅa) olyan betűket tartalmaznak, amit a legtöbb betűtípus nem. Ajánlott fontok:

- Ha lehetséges, telepítsd és használd a Gentium font-ot, letölthető a http://scripts.sil.org/FontDownloadsGentium címen.

- DejaVu Serif gyakori font és széles karakterkészletű, vagy valamilyen Garamond változat is jó.

- Betűméret (fontsize): A hosszú sorokat nehéz követni. Állítsd úgy a betűméretet, hogy kb. 65-70 betű essen egy sorba.

- Háttérvilágítás: Kíméld a szemed, a kijelzők gyakori alapbeállítása a “reflektor” fényerősség. Próbáld lejjebb venni a beállítást. Elég, ha olyan világos, mint egy jól megvilágított könyvlap.

- Háttérszín: az ember szeme hamar belefárad az erős kontrasztba (fekete betűk égető fehér alapon). Válassz egy enyhén barnás, vagy egyéb finoman árnyalt világos háttérszínt. Vannak viszont, akik a sötét alapon világos betűket kedvelik.

Kamma

Az élőlények számtalan változata létezik a világban. Emberek és állatok különböző fajtái. Mi okozza azt, hogy sajátságos, egyedi formában születünk újra? Valamiféle egybeesés miatt történik mindez vagy véletlen, ok nélkül, esetleg van valami törvényszerűség emögött? Mi az, ami meghatározza az újraszületés során kapott formánkat?

Buddha ezekre a kérdésekre egy páli kifejezéssel – kamma – válaszol. A kamma az a tényező, ami meghatározza újraszületésünk jellegzetes formáját, azt, hogy milyen személyek leszünk, még az életünk kezdetén; majd ismét a kamma határozza meg azokat az élményeinket, tapasztalatainkat, amin végigmegyünk életünk folyamán.

A kamma jelentése szó szerint: hatás, tett, cselekedet. De a buddhizmusban ez kifejezetten szándékos tettet jelent.

Buddha mondja1:

„Szerzetesek, az akarat az, amit én kammának nevezek. Akarattal rendelkezve cselekszünk a testünk által, beszédünk által vagy gondolataink által.”

Ami igazán ott van minden cselekedet, tett mögött, a lényege minden cselekedetnek, az az akarat, a szándék2 hatalma. Ennek az akaratnak a megnyilvánulását magát, mint a test, a beszéd és az elme működését, tetteit3 nevezi Buddha kammának.

Ez azt jelenti, hogy a nem szándékos, akaratlan tett, cselekedet nem számít kammának. Ha véletlenül rálépünk néhány hangyára, mikor sétálunk az utcán, az nem az élet-elvétel4 kammája, mert nem volt szándékunkban ölni. Ha kijelentünk valamit, abban a hitben, hogy az igaz, de kiderül arról, hogy hamisság, akkor az nem a hazugság kammája, mert nem volt szándékunkban bárkit is becsapni.

A kamma háromféle módon nyilvánul meg, a tettek, cselekedetek három „ajtaján” keresztül. Ezek a test, a beszéd és az elme. Amikor fizikailag cselekszünk, a test az akarat eszközeként szolgál. Ez a testi kamma. Amikor beszélünk, kifejezvén gondolatainkat és szándékainkat, ez a szóbeli kamma, amit megtehetünk közvetlenül beszéd által vagy más, nem közvetlen formában, pl. írásban vagy más kommunikációs eszköz által. Amikor gondolkodunk, tervezünk, vágyakozunk belül, bármilyen kifelé irányuló cselekvés nélkül, akkor ez az elmebeli kamma.

Ami igazán ott van ezek mögött a cselekvési formák mögött, az az elme; és a fő elmebéli tényező, ami okozza mindezeket a cselekedeteket, tetteket, az pedig az akarat.

1. AN 6.63 (PTS: A III 410), a szuttára általában az AN 3.415 számon hivatkoznak, ami az angol nyelvű PTS-kiadás szuttaszáma.  ↩

2. cetanā: akarat, szándék  ↩

3. kāya-kamma: testi cselekedet,

vacī-kamma: szóbeli, beszédbeli cselekedet

mano-kamma: elmebeli cselekedet  ↩

4. Az élet megőrzése, az ártalmatlanság (a(vi)hiṃsā) az első és egyben legfontosabb fogadalom, amely mind a szerzetesekre, mind a világiakra vonatkozik.  ↩

Minden választásunk mérhetetlen lehetőséget kínál a jövőre nézve

Buddha szerint, szándékos tetteink következményeket hoznak létre, amelyek végül visszatérnek hozzánk. Egyik következmény az azonnal érezhető lélektani hatás. A másik pedig az erkölcsi büntetés következménye.

Először nézzük kamma a lélektani következményét. Amikor egy szándékos tett megtörténik, lenyomatot hagy az elmében, ami kijelöli gondolataink menetének irányát. Ez a gondolkodási hajlam ismétli önmagát, újra alkotja magát, valahogy úgy, mint egy egysejtű, pl. egy amőba. Ahogy ezek a kijelölt gondolati irányok sokasodnak, úgy formálják személyiségünket. A személyiségünk nem más, mint az összes szándékos tettünk összegzése, összes felhalmozott kammánk keresztmetszete. Az által, hogy kezdetben utat engedünk az elme helytelen ösztönzéseinek, apránként egy önző személyiséget, egy ellenséges személyiséget, egy agresszív személyiséget vagy egy téveszmékben élő személyiséget építünk fel. Viszont, ha ellenállunk ezeknek a helytelen és nem előrevivő vágyaknak, akkor helyettesíthetjük őket az ellenkezőjükkel, a helyes és előrevivő tulajdonságokkal. Ekkor kifejleszthetünk egy nagylelkű személyiséget, egy szerető és együtt érző személyiséget; vagy bölcs és megvilágosodott lényekké válhatunk. Ahogy fokozatosan változtatjuk a magatartásunkat, úgy változtatjuk személyiségünket, és ahogy változtatjuk személyiségünket, úgy változik az egész lényünk, egész világunk. Ezért hangsúlyozza Buddha ilyen erősen az odafigyelést, éberséget minden cselekedetnél, minden választásnál. Minden választásunk mérhetetlen jövőbeni lehetőséget hordoz.

És most vizsgáljuk meg az erkölcsi büntetés következményeit. Ami a legfontosabb a kammában az, hogy sok esetben csak a későbbiekben érik meg, és az, hogy az egyetemes erkölcsi törvényekkel összhangban hoz eredményeket.

Bármikor, amikor akarattal teszünk meg egy tettet, az ilyen tett egy „magot” ültet el az elmében. Egy olyan magot, ami következmények lehetőségét hordozza a jövőre nézve. Ezek a következmények megegyeznek az eredeti tett természetével. A tettben rejlő viselkedés etikai szabályaiból következnek. A nem üdvös, helytelen tetteink visszatérnek hozzánk, és ártalmunkra lesznek, és szenvedéshez vezetnek. Az üdvös, helyes tetteink is visszatérnek hozzánk, boldogságunkhoz és jólétünkhöz vezetnek.

A kamma törvényének szemszögéből nézve, úgy látszik, hogy a mindenség fenntartani igyekszik egy bizonyos erkölcsi egyensúlyt, egy fajta szimmetriát minden erkölcsileg fontos, lényeges tett és az azokat elkövetők objektív helyzete között. Így a kamma törvénye annak az általános alapelvnek az erkölcsi alkalmazása, miszerint minden tettnek van egy vele megegyező és egy vele ellentétes visszahatása. Ennek ellenére, a kamma működése nem mechanikus. A kamma szándékos tett és a kamma valami olyasmi, ami élő és organikus. Éppen ezért a kamma teret enged a különféle változásoknak és változtatásoknak, az élő, eleven erők játékának.

A kamma olyan, mint egy mag

Legelőször is, nem minden kamma érik be szükségszerűen. Bár megvan rá a hajlama, nem elkerülhetetlenül fog bekövetkezni. A kammát maghoz hasonlíthatjuk. A magok is csak akkor érnek be, ha megfelelőek a feltételek. De ha nincsenek meg ezek a megfelelő feltételek, akkor csak magok maradnak; és ha elpusztítjuk őket, egyáltalán nem fognak beérni soha.

Ugyanezt szokták mondani a kammáról is, hogy a megfelelő alkalomra vár, hogy kibontakozhasson, hiszen a hajlama megvan rá. Ha a kamma megfelelő lehetőséget talál, akkor következményei kibontakoznak. Ha nincsenek meg a megfelelő feltételek, nem fog beérni. Egy kammát még egy másik kamma is el tud pusztítani. Ezért fontos megértenünk, hogy jelenlegi életutunk, viselkedésünk és magatartásunk, befolyásolhatja a régebbi kammánk érésének módját.

Némely múltbéli kammánk, tettünk, olyan erős, hogy mindenképpen be kell érnie. Mindegy, hogy mit teszünk, nem tudunk elszökni előle. De a legtöbb múltbéli kammánk, tettünk, attól függ, hogy most milyen módon élünk. Ha meggondolatlanul, nem bölcsen és helytelenül, élünk, akkor megadjuk a múltbéli rossz kammáinknak, tetteinknek, a lehetőséget a megérésre, és ez visszatartja jó kammáinkat a hatásának kifejtésétől, vagy pedig megsemmisíti a jó hatásait. Viszont, ha most bölcsen és helyesen élünk, megadjuk a jó kammáinknak a lehetőséget a megérésre, és ezzel kizárjuk a rossz kammáinkat, vagy gyengítjük, megsemmisítjük őket, vagy megelőzzük őket a valóra válástól.

A kammákat a beérésük ideje szerint különböztetjük meg

A kamma következményei különféle időpontokban érhetnek be, még akár a későbbi életünkben is hozhatnak eredményt. Buddha azt mondja, hogy háromféle kammát különböztetünk meg a beérésük ideje szerint. Vannak olyan kammák, amelyek még ebben az életünkben megérnek. Léteznek olyanok, amelyek csak a következő életünkben, és olyanok is, amelyek csak valamikor, a következő utáni létben érnek meg. Ez a legutolsó kamma a legerősebb. Az első kettő csoportba tartozó kammáink el fogják veszíteni hatásukat, ha nem találnak alkalmat a kibontakozásra. Sosem fognak megérni, ha nem kapnak rá a lehetőséget, ebben vagy a következő életünkben. De a harmadik fajta kamma velünk lesz, amíg mi magunk is megmaradunk a Szamszárában. Következményei jelentkezhetnek a jövőben, akár száz vagy ezer világkorszak múltán is. Ez az időbeni eltolódás segíthet nekünk abban, hogy megérthessük a kamma működésében rejlő látszólagos ellentmondást: amely szerint gyakran látunk jó embereket, akik rengeteget szenvednek, és rossz embereket, akik viszont sikeresek és szerencsések. Ennek az oka az időbeni eltolódás. A jó ember a múltbéli rossz kammájának következményeit szenvedi el. De jelenlegi jó életvitelének köszönhetően majd „le tudja aratni” a mostani jó tetteinek „gyümölcseit”, következményeit. Ugyanígy, a rossz ember a múltbéli jó kammájának „gyümölcseit”, következményeit élvezi most. De a jövőben majd a mostani életének rossz kammái, tettei, beteljesülnek, és szükségszerűen szenvednie kell ezek miatt.

Erkölcsi alapokon megkülönböztetett kamma-fajták: üdvös és nem üdvös kammák

Buddha a kammákat erkölcsösségük szerint két különböző csoportra osztotta: üdvös kammák (kusala kamma) és nem üdvös kammák (akusala kamma). A nem üdvös kamma az a tett, amely ártalmas lelkileg és erkölcsileg elmarasztalandó. Az üdvös kamma az a tett, amely lelkileg hasznos és erkölcsileg dicséretes.

Szándék

Két alapvető ismérv különbözteti meg az üdvös és a nem üdvös kammákat. Az egyik a szándék, amely a tett mögött húzódik. Ha egy tett arra irányul, hogy valaki ártson vele saját magának, vagy ártson vele másoknak, vagy ártalmára legyen saját magának és másoknak is, akkor az nem üdvös kamma. Az a tett, amely javunkra válik, javára válik másoknak, vagy mindenkinek jót okoz, az üdvös kamma.

Gyökerek

A másik alapvető ismérv a tett gyökere. Minden tett meghatározott elmebéli tényezőkből keletkezik, amit gyökereknek hívunk. Ezek az okozati tényezők szolgálnak a tettek alapjául vagy ezek a tettek forrásai. Minden nem üdvös tett 1 nem üdvös gyökérből nő: mohóság, ellenérzés és tévhit. A mohóság egy önző vágy, ami az egyéni kielégülésre irányul, és kapzsiságban, sóvárságban és ragaszkodásban jut kifejeződésre. Az ellenérzés nem más, mint a rosszindulat, gyűlölet, megbántódás, harag és a dolgok elutasító értékelése. A tévhit, pedig a tudatlanság, szellemi tisztátalanság és zavarodottság.

Az üdvös oldalnak is megtalálhatóak a gyökerei: mértékletesség, jó szándék és helyes tudás. A mértékletesség a ragaszkodás-mentességben és nagylelkűségben nyilvánul meg. A jó szándék a jóakaratban, barátságosságban és szerető kedvességben fejeződik ki. A helyes tudás a bölcsességben, megértésben és szellemi tisztaságban nyilvánul meg.

Ezen gyökerek miatt nagyon óvatosnak kell lennünk, amikor megítéljük saját tetteinket vagy másokét. Ugyanis gyakran lehet ellentét a külső tett és azon belső állapot között, amelyből a tett születik: lehet, hogy kívülről úgy tűnik, sok jó dolgot teszünk másokért, de a sok jó dolog mögött meghúzódó hátsó szándék lehet az, hogy vágyunk a hírnévre és az elismerésre. Ez mohóság és sóvárság, ami viszont egyik fajtája a nem üdvös gyökérnek. Vagy valaki ülhet csendben meditálva, és kívülről nézve távolságtartónak látszik, de belül kifejleszthette az elme szerető kedvességét és az együttérzést. Lehet, hogy bírálják őt, hogy csak a saját jólétét keresi, de lehetséges, hogy több jótéteményt tett a világért, mint azok az aktív jótevők, akiket a hírnévre vágyás vezérel.

A kamma hatása olyan összetett és olyan kifinomult, hogy majdnem lehetetlen jóslásokba, előrejelzésekbe bocsátkozni a működésével kapcsolatban. Amit viszont bizonyossággal ismerünk, az a kifejlődésre, megérésre való hajlam, tendencia, de ez elég a tetteink irányításához és a helyes tettek megválasztásához.

1. A nem üdvös tettek tíz fajtája:

Fizikai:

az élet elvétele       olyan dolog elvétele, ami nem a miénk       erkölcstelen szexuális viselkedés

valótlanság állítása

Szóbeli:

rágalmazó beszéd

hangos, éles, nyers beszéd

üres beszéd, pletykálkodás

Elmebéli:

sóvárgás, vágyakozás más vagyona után

rosszakarat (aktívan kívánni mások ártalmát, szenvedését vagy megsemmisítését)

helytelen nézet (különösen azok a makacs, hibás meggyőződések, amelyek tagadják az erkölcsi tettek hatásosságát)

Tartózkodva e fenti dolgoktól, kifejleszthető ezek ellentéte, a tíz üdvös tett.  ↩

Miért van az, hogy egyesek intelligensek, míg mások buták? Miért születik valaki csúnyának, és a másik ember szépnek?

A kamma beérése alapvetően kétféle módon történik. A kamma:

1. meghatározza az újraszületés formáját, az alapvető újraszületés tudatosságot

2. meghatározza a különböző következményeket a létezés folyamán belül

A halál pillanatában az egyén uralkodó kammája a tudat előterébe kerül és kormányozza a tudat áramlását az új létezés, új születés felé. Miután az újraszületés megtörténik, bizonyos más kammák érnek meg az élet folyamán, kedvező vagy kedvezőtlen következményeket okozva.

A jó és rossz következmények, amelyek a kammából keletkeznek, semmiképpen sem jutalmak vagy büntetések! Ezek nem valamiféle külső erő hatásai. A tettek azok, amelyek a következményeket létrehozzák az erkölcsök világában, az ok-okozati törvény által. Ezt a természeti törvényt hívják „kamma nijama”-nak, a kamma rendszerének, amelyik a saját törvényszerűségei alapján működik.

Buddha így magyarázza, hogy a kamma hogyan hozhat létre különböző emberi sorsokat:

- Vannak emberek, akik nagyon korán meghalnak, mert a múltban elvették mások életét. Az ölésnek, az élet elvételének karmikus következménye a rövid életút. Mások sokáig élnek azért, mert kedvesek és könyörületesek voltak a múltban és tiszteletben tartották mások életét.

- Vannak, akik betegek, mert a múltban élőlényeket sebesítettek meg vagy ártottak más lényeknek.

- Azok, akik gyakran gerjedtek haragra és durvák voltak a múltban, csúnyák lesznek, míg azok, akik türelmesek és derűsek voltak, szépnek születnek.

- Némelyek gazdagok, mert a múltban bőkezűek voltak, némelyek viszont szegények, mert a múltban önző módon viselkedtek.

- Vannak nagy befolyással bíró emberek, akik a múltban együtt örvendeztek azokkal, akiket jó szerencse kísért életükben.

- Vannak, akik gyengék és erőtlenek, mert a múltban irigykedtek mások jó szerencséjére.

- Vannak, akik intelligensek, mert a múltban elmélkedők és tanulmányaikban szorgalmasak voltak, mert mindig érdeklődtek és utánajártak a köröttük lévő dolgoknak. Mások buták és együgyűek, mert a múltban lusták és hanyagok voltak, mert sosem tanultak és nem gondolkodtak.

A buddhista kozmológia áttekintése

A következő kifejtésre váró téma a létezés síkjai1, ahol a kamma szerint az újraszületésünk történik. Ehhez viszont szükségünk van egy rövid buddhista kozmológiai összefoglalóra, hogy megismerjük a világegyetemről alkotott buddhista képet.

A buddhizmus a teljes létező rendszert három alapvető birodalomra osztja:

I. Érzéki vágyak birodalma (káma-vacsara)

II. Finom anyagi birodalom vagy az alakok birodalma (rúpa-vacsara)

III. Nem anyagi birodalom vagy az alaknélküliség birodalma (arúpa-vacsara)

Buddha rámutat arra, hogy a létezés összes síkja közül az emberi világ a legkedvezőbb hely a megszabadulás keresésére. Azért, mert itt egyensúlyban vannak az élet ellentétes tényezői. Egyrészről, ugyanis, az emberi élet nem telített kibírhatatlan szenvedéssel. Elég szabadidő, nyugalom és kényelem áll rendelkezésünkre ahhoz, hogy eltöprengjünk a létezés természetén, és értelmünket fejleszteni tudjuk. Másrészről, pedig az emberi világ nem olyan nagyon kellemes és élvezetes, hogy megtévesszen bennünket a létezés gyönyörűsége és élvezete. Az életünk nem olyan hosszú, hogy az örök élet illúziójába ringassuk magunkat, és elég rövid ahhoz, hogy belássuk az állandó változás igazságát.

I. Érzéki vágyak birodalma (káma-vacsara)

Ez a legalsó birodalom. Hat létsík tartozik ebbe a régióba:

- A poklok – az erőteljes kín, gyötrelem és szenvedés állapota

- Préták régiója – a préták szerencsétlenség, nyomorúság szellemei (néha éhes kísérteteknek is nevezik őket) Ezek a lények erős, gyötrelmes vágyakkal rendelkeznek, kielégíthetetlen éhséggel és szomjúsággal. Állandóan étel és ital után kutatnak.

- Állatok királysága – az állatok legjellemzőbb tulajdonsága a buta elme és az erős, tompítatlan vágy

- Aszurák régiója – óriási, démoni lények uralkodnak, amelyet a hatalomvágy, becsvágy és versengés jellemez.

A poklokat, a préták régióját, az állatok és aszurák királyságát a boldogtalanság síkjának2 nevezik. Szerencsétlen és nem kívánt hely az újraszületéshez. Az érzéki vágyak birodalmában két régió számít szerencsés helynek3 az újraszületéshez:

- Az emberi világ

- A dévák világa (mennyei világok) A dévák a mennyei világokban tartózkodó lények, hosszú életűek, szépek, boldogok és erősek. De az élet a mennyekben szintén nem állandó, ki van téve az elmúlásnak, és ezért a mennyei világokban való újjászületés nem a végső cél azok számára, akik Buddha ösvényét követve a megszabadulást keresik.

II. Finom anyagi birodalom vagy az alakok birodalma (rúpa-vacsara)

A létezés ezen állapota sokkal tisztább, mint az érzéki vágyak birodalmának mennyei világaiban. Itt az elme fényessé és ragyogóvá válik. Az élet hihetetlenül hosszú, sok világkorszaknyi időn át tart. Az alakoknak finom anyagi testük van, a durva anyagi test már nem létezik. Mindezek ellenére ebben a birodalomban a lét szintén nem állandó. Az élet itt is véget ér, és a személy újraszületik máshol, ahol a kammája szerint születnie kell.

III. Nem anyagi birodalom vagy az alaknélküliség birodalma (arúpa-vacsara)

A létezés állapota itt teljesen tudati természetű. Az elme minden anyagi alap nélkül nyugszik, elmerül a tiszta békében, a tiszta egykedvűségben, világkorszakok ezrein át. Ebben a régióban is véget ér az élet, és a tudatfolyam újraszületéshez vezet máshol, ahol a kamma szerint születnie kell.

Most felmerülhet a kérdés, hogy vajon az a személy, aki mai tudományos ismeretekkel rendelkezik, tényleg el tud-e hinni egy ilyen kozmológiát, amely elég ósdinak és idejét múltnak tűnik, és mesének hangzik. Ennél fogva, úgy gondolom, személyes választ kell adnom: számomra, ez a kozmológia, úgy általánosságban nézve, tarthatónak, elfogadhatónak tűnik. Ha meglátjuk a logikát a kamma törvénye mögött, és figyelembe vesszük azokat a különböző jellegű tetteket, amiket az emberek képesek művelni, akkor világossá válik, hogy kell lennie különböző létezési síkoknak, ahol a kamma különböző fajtái kibontakozhatnak.

Olyan nagyon rossz kamma esetében, mint amikor valaki emberek ezreit gyilkolja le kegyetlenül és szívtelenül, kell, hogy az ilyen kammával rendelkező egyén az erőteljes szenvedés birodalmában, a pokolban szülessen újra. És ugyanígy, ha valaki nemes cselekedeteket hajt végre, például odaadja végtagjait, életét vagy gazdagságát mások kedvéért, vagy ha valakinek együttérző és könyörületes a tudata, akkor lennie kell egy ennek megfelelő birodalomnak, ahol az ilyen kamma eredményt hozhat. Ez a mennyei világok birodalma.

És ugyanígy, ha megértjük a különböző meditációs képességeket, a dzshánákat és a forma nélküli képességek elérését, és látjuk, hogy a tudatosságnak ezen magasabb szintjei merőben különböznek a szokásos, nekünk ismerős tudatosságtól, akkor világossá válik, hogy ezek a létezés más síkjainak felelnek meg.

Így ez az egész kép teljesen logikusan áll össze.

1. Erről bővebben (angolul): The 31 Planes of Existance  ↩

2. dugatti  ↩

3. sugati  ↩

Az elménk az egész világegyetem építője

Az újraszületés fő okát mindig saját elménkben találjuk. Ha belepillantunk, láthatjuk, hogy a különböző létezési síkok az elménkben már megtalálhatóak csíra formájában.

Elménk fő mozgatóerejét az emberi állapot adja, amely az emberi világhoz kötött. Ez az „alaphangja” a tudatosságunknak. De időről időre felébred bennünk az intenzív gyűlölet, ami erőszakban és kegyetlenségben fejeződhet ki. Ezekben a pillanatokban egy pokoli világot alkotunk magunknak. Ilyenkor úgy tűnik, mintha máris a pokolban élnénk, és ezek az állapotok magukban hordozzák a pokolban való újraszületés csíráit.

Máskor nagyon nemes gondolataink támadnak, isteni vagy mennyei érzést keltve bennünk; olyan gondolatok, mint a legmagasabb rendű nagylelkűség, hatalmas kedvesség és együttérzés. Ezekkel a gondolatokkal a világunk nagyon világossá és tisztává válik, majdnem olyanná, mint egy mennyei világ. Elménknek ez az állapota, valójában, a mennyei világokban való újraszületés csírája.

A vak vágy, az állatiasság, vak nemi ösztön vagy a sötét butaság pillanatában egy állat elméjét látjuk meg magunkban. Ezek az állapotok az állati létezés csíráinak hordozói.

Néha önzőek vagyunk, birtoklásra vágyók, erősen ragaszkodók. Ilyenkor az elménk hasonlatossá válik egy prétának (mohó szellemnek) az elméjéhez, és elvetjük az újraszületés magját a préták világában.

Valamint, amikor elébred bennünk a hatalomvágy, féltékenység és az irigység, a versenyszellem, hajt bennünket a hatalom kényszere. Akkor az elménk olyan, mint egy aszúrának, és mi megalapozzuk az újraszületést az aszúrák világában.

Tehát az elme az, ami az újraszületés létsíkjai mögött áll. Ezért mondja Buddha, hogy az elme az egész világegyetem építésze. Nem szabad az újraszületés folyamatára úgy gondolni, hogy az emberi lények megjelennek a különböző birodalmakban vagy vándorolnak birodalomról birodalomra. Inkább ezek a síkok csupán megteremtik a lehetőséget arra, hogy az elme megvalósítsa az összegyűjtött hajlamokat. A birodalmak pusztán látható megnyilvánulások, azon erők kivetülései, amik az elmében működnek.

Nem vagyunk múltunk reménytelen rabjai

A kammáról és újraszületésről szóló kettős tanítás számos szempontból jelentős a saját életünk megértéséhez.

Először is lehetővé teszi számunkra annak megértését, hogy teljes mértékben felelősek vagyunk azért, amik vagyunk. Problémáink miatt nem hibáztathatjuk a környezetünket, a felmenőinket, a sorsot vagy a neveltetésünket. Bár mindezen tényezők alakítottak bennünket, a saját múltbéli kammánk az oka annak, hogy épp ilyen körülmények közé kerültünk. Ez, első hallásra, egy pesszimista tanításnak tűnhet. Mintha azt sugallná, hogy rabjai vagyunk saját múltbéli kammáinknak és nekünk engedelmeskednünk kell azok hatásainak. Ez azonban a tanítás félreértése.

Való igaz, hogy nagyon gyakran le kell aratnunk múltbéli kammáink következményeit. De fontos megértenünk, hogy a kamma akaratlagos tett, és egy akaratlagos tett mindig a jelenben valósul meg, csak a jelenben. Ez azt jelenti, hogy most, jelenleg van lehetőségünk az életünk irányának teljes megváltoztatására.

Ha közelről megvizsgáljuk életünket, kétféle dolgot tapasztalunk: vannak passzívan hozzánk érkező dolgok, amelyeket választásunktól függetlenül kapunk, és vannak dolgok, amelyeket mi idézünk elő magunknak, választásunk, beállítottságunk, viselkedésünk által. A passzív oldal túlnyomórészt a múltbéli kamma hatása. Rendszerint szembesülnünk kell ezzel és meg kell tanulnunk elfogadni. De ezeken a határokon belül van egy lehetőség, a jelen pillanat borzasztóan nagy lehetősége, amiben saját elménkkel újra tudjuk szervezni a világunkat.

Ha hagyjuk magunkon eluralkodni az önzőséget, gyűlöletet, nagyravágyást és butaságot, akkor – még abban az esetben is, ha gazdagok és hatalmasak vagyunk – boldogtalanságban és szenvedésben fogunk élni, és a szenvedés világában való újraszületés magját fogjuk elültetni. Másrészről viszont, még akkor is, ha szegények vagyunk, szánalmas körülmények közepette élünk, fájdalomban és szerencsétlenségben, ha tiszta életvitelt folytatunk, kifejlesztjük a nagylelkűség érzetét, a kedvességet és megértést, akkor át tudjuk alakítani világunkat, és fel tudjuk építeni a szeretet és béke világát.

Túllépve a kammán – az Ösvény végső célja

Buddha ösvényének végső célja nem csupán jó eredmények elérése jó kammát okozó tettek megtételével. Ez egy földi, evilági cél. Az ösvény igazi célja a kamma és a következmények láncolatán való teljes túllépés.

Amíg kammát okozó tetteket teszünk, és ezek újabb dolgok megtételéhez vezetnek, addig ki leszünk téve a születésnek és halálnak, és találkozni fogunk a szenvedés mindenféle fajtájával. Az sem igazán számít, hogy egy szerencsés vagy szerencsétlen világban él valaki. Hiszen a létezés minden formája állandótlan, én-telen és nem kielégítő.

Kamma annak köszönhetően keletkezik, hogy ragaszkodunk a jó és rossz tettekhez. A ragaszkodás tudatlanságon alapul. Kifejlesztve az éberséget és belátást, megtanuljuk úgy látni a dolgokat, ahogy azok valójában vannak, így véget vethetünk a ragaszkodásnak és megszabadulhatunk a kammától. Akkor felfedezzük a kammán túli szabadságot, a megszabadulás szabadságát.

Az arahant, a megszabadult, nem hoz létre több kammát. Éli az életét és akaratlagos tetteket tesz, de ragaszkodás nélkül. Emiatt a tettei nem hoznak létre kammát, mert nem hagynak nyomot a tudatában. Így azoknak nincs lehetőségük megérni a jövőben, hogy újraszületést idézzenek elő. Az arahantok tetteit kriják-nak nevezik, nem kammának. Mert ezek csak tettek. Nem hagynak nyomot a tudatfolyamon éppúgy, mint a madarak röpte sem az égen.

Váljon minden lény javára.

Ez a Mű a Creative Commons Nevezd meg! - Ne add el! - Így add tovább! 2.5 Magyarország Licenc feltételeinek megfelelően szabadon felhasználható.

Tartalomjegyzék

Mi változott

Tippek az Ebook olvasókhoz

Kamma

Minden választásunk mérhetetlen lehetőséget kínál a jövőre nézve

A kamma olyan, mint egy mag

A kammákat a beérésük ideje szerint különböztetjük meg

Erkölcsi alapokon megkülönböztetett kamma-fajták: üdvös és nem üdvös kammák

Szándék

Gyökerek

Miért van az, hogy egyesek intelligensek, míg mások buták? Miért születik valaki csúnyának, és a másik ember szépnek?

A buddhista kozmológia áttekintése

I. Érzéki vágyak birodalma (káma-vacsara)

II. Finom anyagi birodalom vagy az alakok birodalma (rúpa-vacsara)

III. Nem anyagi birodalom vagy az alaknélküliség birodalma (arúpa-vacsara)

Az elménk az egész világegyetem építője

Nem vagyunk múltunk reménytelen rabjai

Túllépve a kammán – az Ösvény végső célja